Jeg håber, at det er vigtigt.
Ja.
Ja, selvfølgelig kommer jeg.
Jeg er jo stadig med i gruppeterapien-
- hvilket er grunden til, at jeg taler i telefon med dig.
I gruppeterapi.
Jeg lægger på nu.
Okay, vi stopper for i aften. Flot arbejde, alle sammen. Flot.
Lucy, husk på det, vi sagde om stalking.
Jeg skal til London i et par dage-
- men mit sidste møde er i næste uge, så sørg for at komme.
Jeg tager måske kage med. Flot arbejde!
Folk samles i London for at se den amerikanske senator John Kyle-
- som er favorit til at blive USA's næste præsident.
- Kors! Du forskrækkede mig. - Hvad er der sket?
- Det var ikke min skyld. Det, der skete. - Og det var?
Jeg ved, hvordan du bliver, så jeg siger det lige ud.
Nå, ved du, hvordan jeg bliver?
To til, tak.
Det var ikke min skyld, siger jeg bare. Jeg har arbejdet for dig i nogen tid...
Du skal vide, at jeg forsøgte. Jeg forsøgte virkelig.
Hvad skete der?
Jade, hvorfor er senatoren i tv?
- Har du haft sådan en dag... - Jeg har en nu. Var tidsplanen forkert?
- Nej, den var perfekt. - Hvad sker der så?
- Det er ret morsomt. Du vil le. - Så fortæl.
Kender du Sunset Boingo? Nej.
Jeg arbejdede der. Jeg begyndte som bartender.
En ven, en sød fyr, lod mig sove på sin sofa.
Jeg levede på nas, for min veninde havde slået op.
Noget med, at jeg ikke lyttede.
Jade. Fortæl mig, hvad der skete.
Jeg forsøger jo. Jeg var kørt fast. Jeg arbejdede som bartender.
De spurgte, om jeg ville være udsmider. "Udsmider?" sagde jeg.
Det føltes som et trin ned, indtil de sagde, at de tjener 5-6000 pr. weekend.
Jeg sagde: "Jeg vil være udsmider."
Samtidigt var jeg... Jeg bollede med en servitrice.
Den første aften arbejdede jeg sammen med en fyr, Myles.
Myles var en stor fyr, enorm. Han kunne bankpresse fem af mig.
Det viste sig, at servitricen, jeg bollede, var servitricen, han bollede.
Han blev grundigt sur over det.
Spøgen sluttede hurtigt, ligesom slagsmålet.
Så du fik tæv af en udsmider på en klub, der hedder Sunset Boingo?
- Måske. - Hvad angår det mig?
Myles arbejder ikke længere på Sunset Boingo.
Myles arbejder ikke engang i USA længere.
- W. - Ja.
- Han arbejder nu på W her i London. - Ja.
- Og han var der i dag? - Ja.
Og han genkendte dig?
- Ikke til at begynde med. - Hvordan "ikke til at begynde med"?
Jeg stod i kø og var på vej ind.
Jeg så Myles fra Sunset Boingo og sagde hej.
- Så du sagde altså noget? - Jeg troede ikke, han var vred længere.
- Og han smed dig ud? - Ved du, hvad det værste er?
Jeg handlede i god tro. Jeg viste venskab.
Øjeblik.
For tre år siden gjorde du en udsmider vred-
- ved at gå i seng med hans kæreste.
I dag så du ham, og han genkendte dig først, da du hilste-
- og så smed han dig ud fra det sted, hvor du skulle gøre klar til skuddet.
Jeg kan ikke spørge mere i aften, Jade. Ikke kun fordi vi er under tidspres-
- men fordi jeg hader at være i felten og stille spørgsmål.
Det betyder, at jeg ikke har svarene og er væk fra min lænestol endnu længere.
Med al respekt, eftersom du er en dame-
- opsummerer det sådan cirka alt det lort, der er sket?
Det er den meget korte version, ja.
Du er ikke kommet til det punkt, hvor det ikke er din skyld.
Meget afhænger af det her, Jade. Mange interesser og indblandede.
- Forstår du, hvad jeg mener? - Jeg ved det godt.
- Du er ophidset. - Nej, jeg er ikke ophidset.
Folk, der er betydeligt vigtigere end mig, kan blive ophidsede.
- En til til damen. - Jeg tager det samme som hende.
- Fis af. - Okay. Hav en god aften.
Du er ikke så slem, som man siger.
Et godt råd. Få styr på din læbe. Sov den ud.
Du skal ikke blive her, for det gør det kun værre.
Okay.
Farvel, Jade.
Synes du om, hvad jeg lavede ved stedet?
Det er meget chic.
Tak. En til dig.
En til mig.
Skål.
Syng en serenade for mig.
Det agter jeg at gøre.
- Du er meget køn. - Jeg er tilbage om lidt.
Lad det ikke vare for længe.
Vi mistede magten over drabene. Vores liv var blevet uhåndterlige.
En større magt kunne give os vores mentale sundhed tilbage. Vi valgte-
- at overdrage vores vilje til Anonyme Mordere.
Vi foretog en frygtløs status på os selv-
- og erkendte vores fejltagelsers sande natur for os selv og andre.
- Er det din veninde? - Nej, det er arbejde, skat.
Helt i orden, søde. Jeg er med.
Du, i mit erhverv kan jeg ikke have nogen løse tråde. Jeg er nødt til at gå.
Jeg er med. Nej, bliv.
Hvad helvede?
Ved du hvad? Du burde virkelig have lyttet til din vejleder.
- Hvad sagde du? - Du hørte mig.
Du burde virkelig være gået hjem.
Godt.
Han sagde, at der ikke ville ske noget godt.
Du blev benådet, men var for dum til at fatte det.
Du har dummet dig, Jade.
Du respekterede ikke jobbet.
Så havde du vidst, at det ikke kun var et job, og var aldrig gået med til det.
Der er sket et mordforsøg på den amerikanske senator John Kyle.
Det vides ikke, hvor alvorlige skaderne er.
Han var død, inden han vågnede i dag, og det skulle ikke være på grund af dig.
For det er ikke kun et job, det er en kunstform.
Hallo?
- Kan jeg hjælpe dig? - Nej.
Jo, måske.
Jeg fik at vide, at jeg skulle sige "Pisces".
Værsgo.
Hej, drenge.
Kom indenfor. De bider ikke.
Ja, Calvin. Tag en stol til damen.
- Værsgo. - Kom ind, føl dig som hjemme.
Er det første gang?
Ja.
- Jeg hedder Jo. - Leandro.
- Jeg hedder Calvin. - Og hvem er du?
- Jeg... - Fint nok. Sid ned. Det haster ikke.
Vi venter på et par til, så begynder vi.
- Hej. - Kors i røven! Hej.
- Hej, undskyld. Hvad hedder du? - Det har hun ikke sagt endnu.
- Nå. Jeg hedder Ben, det er Leandro... - Det har vi gjort.
- Fint. Så venter vi bare på... - Naturligvis.
Ville de dø af at komme til tiden? en enkelt gang?
Nå, men hvem du end er, er det rart at have dig med. Jeg hedder Ben.
- Det har du allerede sagt. - Nå, ja...
Nå, men... Har alle set nyhederne?
- De er svært at undgå. - Det er det rene "Fluernes herre".
Hvordan ligner det "Fluernes herre", Ben?
Hvordan ligner det "Fluernes herre"?
- Der er jo politi overalt. - Det forstod jeg, men jeg tænker...
Jeg forstår ikke, hvordan det ligner en ø fuld af børn, der myrder hinanden.
- Er... Er det ikke "Kammerat Napoleon"? - Store idiot.
Kære Leo, på møderne taler vi sammen og viser positivitet og støtte.
Mødet er ikke begyndt endnu.
Ja, bare tag.
Men altså... Senator, så De, hvordan de fik ham?
- Snigskytte. - Et flot skud.
- Er der noget, du vil fortælle os, Ben? - Nej. Det var bare et flot skud.
- Du må gerne fortælle om det. - Alle får tilbagefald af og til.
Nej, det var et flot skud. Andet er der ikke i det.
Er du okay? Tag dig ikke af det der.
Faktisk...
Faktisk ikke. Jeg burde ikke være kommet. Det var en fejltagelse.
- Krystal. Krystal! - Hvem fanden er du?
- Jeg skulle til at gå. - Virkelig Man kan ikke bare gå.
- Slip hende, Krys. - Overraskelse! Ben vil sikkert bolle dig.
Læg ikke for meget i det.
Jeg måtte holde ham væk med kniv i starten. Ikke sandt?
Ikke som en voldtægtsmand, men som en hundehvalp. Jeg hader hundehvalpe.
- Pisces. Pisces. - Sig det lige igen.
P... Pisces.
Du er måske, hvor du skal være. Så...
Du kan jo blive her og fortælle os hvorfor.
Det tænkte jeg nok.
Godt... Skal vi gå i gang?
- Skal vi ikke vente på Markus og Jade? - De indhenter os, når de kommer.
Krystal, vær sød at komme og sætte dig ned.
- Jeg har et spørgsmål. - Ja, Calvin? Værsgo.
- Hvem indkaldte til dette møde? - Du ved, hvordan det fungerer.
Ikke helt. Men i aften af alle aftener, når byen er, som den er...
Hvis du er urolig, hvad laver du så her? Gå hjem.
- Jeg vil bare have klarhed. - Selvfølgelig, Calvin. Godt spørgsmål.
Lad os vente lidt med det.
- Er alle parate? - Øjeblik, den er ikke sød nok.
- Meget bedre. - Er du rigtig klog?
Er alt godt nu?
Velkommen til AM. Jeg hedder Jo.
Hej, Jo.
Alle er her, fordi de ikke er hele.
AM er en uddannelse uden eksamen.
Et sted, hvor man bliver lyttet til og respekteret.
Vi kan alle få tilbagefald, men vi ved ikke, om vi kan stoppe igen.
- Vi havde ingen magt over det at dræbe. - Vi havde ingen magt over det at dræbe.
- Vores liv blev uhåndterlige. - Vores liv blev uhåndterlige.
En større magt kunne give os vores mentale sundhed tilbage.
Vi valgte at overdrage vores vilje til AM.
Vi foretog en frygtløs status på os selv-
- og erkendte vores fejltagelsers sande natur for os selv og andre.
Da vi har fået en åndelig opvågnen takket være AM-
- forsøgte at vi at føre budskabet videre til andre mordere-
-og følge disse principper i alt, vi gør.
Strålende. Okay, hvem vil begynde?
- Jeg. - Ben, du har ordet.
Hej, jeg hedder Ben. Der er gået 284 dage, siden jeg myrdede sidst.
- Ben, vær sød at fortsætte. - Jeg tøvede aldrig. Det kom efter skolen.
- Hvordan skæ'r den? - Hvem fanden siger sådan?
Hvordan skæ'r den, din skiderik?
Gør du det igen, får du en på kassen, gamle mand.
- Markus, vi har diskuteret det der. - Jeg undskylder meget.
I burde måske låse døren?
Der er lovløst derude.
Hej, doktor. Tak.
Undskyld.
Okay. Fortsæt.
Ja, Benny-dreng. Fortsæt endelig.
- Er du parat? - Ja.
Jeg var morder inden træningslejren. Jeg tog tre ture i ørkenen.
Jeg så og gjorde mange ting, som jeg aldrig glemmer.
Visse ting er jeg ikke stolt af. Det meste.
Det var ikke der, jeg dræbte først. Det var i skoven bag min bedste vens hus.
Jeg havde lugtet krudtlugt før, men den føltes stærkere den dag.
Den gik gennem næsen, lige op i hjernen. Den blev der i dagevis.
I ugevis havde jeg flashbacks på net- hinden. Som en tilbagevendende drøm.
Hold nu op. En jagtulykke?
Mistede du din uskyld ved en skide jagtulykke? Utroligt.
Markus.
- Gå ad helvede til. - Jeg smadrer din kæbe, din nar.
Markus, kan du ikke bidrage konstruktivt, må du ikke deltage i møderne.
Ved I ikke, hvad der sker i gaderne?
Byens største talenter sidder i denne forbandede kælder.
Og hvem fanden er du?
Alle siger, at I ikke pløkkede senatoren. Kom nu.
- Her lugter af lort. - Okay. Fortsæt, Ben.
- Det var ikke en ulykke. - Narrøv.
Jeg havde aldrig haft en person, et andet menneske, på kornet før.
Han var min bedste ven. Det var forkert. Det var det værste, jeg havde gjort.
Men det føltes ikke forkert.
- Hvordan føltes det? - Som at vågne.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg aner det ikke.
- Hvad gjorde du med liget? - Begravede det. Ikke for ikke at ryge ind.
Jeg ventede i flere uger på politiet, men de kom ikke.
- Jeg tænkte endda på livet i fængslet. - Gud, de havde elsket dig i fængslet.
Nå, men jeg blev endda opslugt af tanken om at dræbe igen.
- Jeg ville vise det. - Hvorfor begravede du ham?
- Det lyder dumt. - Det er okay.
Jeg ville takke ham.
- Men for pokker, Ben. Kom nu. - Helt ærligt, hvad laver hun her?
- Han er sgu da en pivskid. - Krystal, engager dig.
Jeg meldte mig til hæren. Jeg levede for at dræbe. Gør man det længe nok-
-kan man ikke leve for noget andet.
De gjorde mig rigtig god til en ting. Det endte, og de bad mig rejse hjem.
Lægge det fra mig.
Det begyndte at klø som bare pokker.
Jeg oplever det hver dag.
Nogle dage klør jeg mig ikke, og andre...
- Nogle dage gør jeg det. - Okay. Tak, fordi du deler det.
- Tak, Ben. - Det var... Ja, Markus?
Hvem fanden er hun?
Jeg foreslår en pause, så vi kan samle tankerne. Og så finder vi ud af det.
- Vil nogen have kaffe? - Jeg tager en smøg.
Jeg vil høre hendes historie.
- Vil du have en? - Gerne.
- Hun er besværlig, ikke? - Hvem?
Krystal. Jeg så, du kiggede på hende.
Jeg spekulerede på, hvad du tænkte. Hun lod til at more dig.
- Hun minder om en, jeg kender. - Jaså?
Du virker ikke som typen, der omgås med tosser.
- Jeg er her jo. - Der har du en pointe.
Hvad synes du om alle os andre?
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro. - Vi er skøre alle sammen.
- Du skulle være gået, mens du kunne. - Tanken strejfede mig.
To mislykkede forsøg på at nakke en senator samme aften. Det er pinligt.
Hvad fanden skete der?
- Burde jeg ikke spørge dig om det? - Jeg ringer senere.
Du lægger ikke på, Jo. Jo! Jo, læg for fanden ikke på!
- Når som helst. - Undskyld?
Regnen, jeg kan mærke det. Det er tæt på.
Ja.
Man får det bedre, hvis man fortæller om det, ved du nok. På mødet.
At fortælle sin historie. Det bliver ikke godt, men dog bedre.
Som når man græder og bare lader det strømme til sidst.
- Sig ikke til nogen, at jeg sagde sådan. - Din hemmelighed er tryg hos mig.
Pas på! Pas på...
- Tak. - Ja.
- Du holder godt fast. Bange for højder? - Skrækslagen. Det er jeg.
Undskyld. Jeg har haft en tosset aften.
Alle har haft en tosset aften.
Det er jo ikke hver dag, en præsidentkandidat bliver snigmyrdet.
- Det er ikke en god aften for skurkene. - Sig til, når det er det.
Fortæl, så føles det bedre. Tro mig.
Ja. Nu kommer det snart.
Okay...
Det var bare en rotte.
Okay. Ja, okay.
Okay, så er alle her vist.
Ben, mange tak.
Okay, hvem vil fortælle nu?
- Jeg hedder Calvin og er en morder. - Hej, Calvin.
For mange år siden, da jeg var ung-
- var min mine og jeg ude for en bilulykke.
Jeg sad fastklemt i sædet ved siden af hende.
Jeg blev tvunget til at se, at hun døde. Det var...
...smukt.
Indtil i dag har jeg mistet 34 patienter.
Ikke på grund af sygdom eller skader, men fordi jeg ville se dem dø.
Jeg går ikke rundt og dræber mennesker. Det får jeg ikke løn for.
Jeg er læge. Jeg har aflagt et løfte.
"Påfør ingen skade."
Nogle gange må man påføre skade for at gøre noget godt.
Nogle gange må man amputere en legemsdel for at redde kroppen.
Så vi kan overvære overgangen.
Overgangen?
Overgangen til inaktivitet.
Påmindelsen om, at vi kommer fra elementerne, -
-udsprunget af supernovaer.
Der er noget, der mangler i det periodiske system.
Noget, der adskiller os fra de andre 99,999 procent af universet.
Noget, der giver os liv.
Det, jeg gør... Det, jeg lader ske-
-er min måde at overvinde den frygt.
- Tak, Calvin. - Tak, Calvin.
Nu vil jeg prøve noget, hvis ingen har noget imod det. En øvelse.
Noget, der kan hjælpe os med at tackle det stress, vi mærker i hverdagen.
Jeg vil høre om den seneste gang-
-I tænkte på at dræbe nogen.
Jeg kan begynde. Jeg hedder Leo og jeg er en morder.
Det var i morges i nærbutikken.
- Jeg har en sojamælkmaskine. - En hvad?
En maskine, man laver sojamælk i. Jeg laver selv sojamælk.
- Hvorfor? - Det er et godt alternativ til laktose.
Hvad?
Ja, sojamælk. Jeg er med.
Jeg skulle altså købe bønner.
Jeg går til den første gang, ved siden af det lokalproducerede brød.
Og dér står en tante med prangende ringe-
- ti lag makeup og buskede øjenbryn, og hun tager de sidste bønner.
Du milde.
Jeg vil kvæle hende bagfra.
Kvæle hende med et snørebånd, men det ville være forkert.
Jeg vil se livet forsvinde ud af hendes øjne.
Jeg vil klemme med hænderne om hendes fede hals-
- se hende svulme op og se mascaraen i hendes fede fjæs løbe nedad.
Eller stikke hende i armhulen. Mange ved ikke, at der sidder en nerveknude der.
Så ville hun pisse i bukserne i brødafdelingen.
Alt det på grund af sojabønner. Det er forbandet dumt.
Alle tænker sådan af og til.
Når vi sidder fast i bilkøer eller står i kø i supermarkedet.
Forskellen er, at jeg kunne have gjort det. Jeg har gjort det.
Jeg ville gøre det, men jeg lod være.
Det krævede al min viljestyrke, men jeg gjorde det ikke.
Leo, det er vigtigt at vide, hvad der trigger os.
Hvornår dræbte du første gang? Første gang du dræbte.
Det kan jeg ikke huske.
- Kom nu. - Jeg ved det ikke.
Alle har en første gang.
Jeg kan fortælle om den første, jeg kunne mærke. Fru Ming.
Laver du sjov? Dræbte du Ming?
- Det holdt du hemmeligt, din snu rad. - Det vidste jeg sgu da godt.
Jeg vidste det.
Kun et fagmand kunne have glattet mulden over den gamle ko.
Alle sagde, at det var cancer. Jeg er faktisk imponeret.
Chefen kalder mig stadig for canceren.
Som om det var morsomt.
- Hvordan bar du dig ad? - Gift.
Skal det se ud som noget andet end gift, skal dosen være lav.
- Det skal gøres over uger, måneder. - 72 uger og 4 dage.
Nå da.
- Hvordan fik du adgang til hende? - Hun var min gudmor.
Jeg fatter ikke, hvordan triadens overhoved-
- bliver gudmor til en lavpris-lejemorder.
- Det er ikke fortællingen. - Gør det til fortællingen.
- Hvorfor opdagede ingen noget? - Jeg var god til mit arbejde.
Jeg arbejdede i årevis for den familie.
Elsker man jobbet, arbejder man aldrig. Jeg arbejdede hver eneste skide dag.
Jeg var god til det. Jeg gjorde, hvad jeg skulle.
Jeg ville ønske, at jeg ikke havde skulle gøre det så meget.
Jobbet var at dræbe. Jeg forstillede mig aldrig andet.
Men før Ming vidste jeg ikke, at det ikke handler om at dræbe dem-
- men om, hvor mange gange vi dræber os selv for at gøre det.
Eller hvor mange gange det tager det bedste i en og flår det ud af en.
Det værste er, at det aldrig rigtig dør.
Jeg ville ønske, at det gjorde. Så ville det være meget enklere.
Det bliver i det bedste i en. Sygt og smertefuldt.
Hver gang man tror, det er væk-
- hver gang man tror, at man ikke kan dø mere indvendigt, så gør man det.
Det er som første gang igen.
Vi takker Leandro, fordi han fortalte det. Tak, Leo.
Tak, Leo.
For pokker...!
Endelig! Jeg må altså tale med dig! Er du optaget?
- Nej. Selvfølgelig har jeg tid til dig. - Det sker igen. Jeg vil skade nogen.
Jeg kom hertil på grund af dig! Kun du hjælper mig!
Tal roligt, bevar kontrollen. Fortæl, hvad der satte det i gang.
- Hvad triggede dig? - Jeg lavede bare en sandwich.
Roligt lavede jeg en kontrolleret sandwich.
V, går du omkring?
Forestil dig mit ansigt og sæt dig.
- Nej, det går fint. - Okay. Tilbage til din sandwich.
Må jeg spørge, hvad det var for en sandwich?
Kylling.
Det er en klassiker. Det er benene, ikke?
- Jo. - Bare der var mere information.
Desværre... Desværre har vi ingen finansiering.
Som din sponsor burde jeg have tænkt på at advare dig mod kyllingen.
Køb fileter næste gang. Violet, jeg må ringe til dig senere.
- Hej. - Hej.
- Jeg syntes om det, du sagde. - Det var en god historie.
Jeg har tænkt meget på det, du sagde tidligere.
De er syge. Jeg vil hellere høre, hvor forskruet du er, end på de syge fjolser.
Når man taler om fanden.
- Undskyld. Forstyrrer vi? - Nej.
Ved I, at 2,5 millioner mennesker dør af passiv rygning?
Så fis ned igen, for pokker.
- Hvilket sygehus arbejder du på? - Royal Bridge.
- Hvorfor det? - Så jeg ved, hvor svigermor skal hen.
Krys, du var en drama queen i skolen, ikke sandt?
Nej, Ben. Jeg var dronning af alt i skolen.
Det vil sige, at hun var en tøjte.
Hør nu her! Kan vi ikke samles en enkelt aften-
- og lægge ego'er og holdninger til side og ikke knække hinanden?
Lyt til og respekter hinanden og en anden masse forbandet vrøvl.
- Hvad synes du, Markus? - I holder bare jeres skide monologer.
Jeg er fanget på et hustag med en flok skumle Bond-skurke.
Hør...
- De har fundet ham. - Eller hende.
Den, der dræbte senatoren.
Ja, reglen om ingen telefoner ryger nok snart.
Vi kan se det på tv'et nedenunder.
Hvad? Hør, makker. Hvem fanden er du?
Han spurgte om noget!
Okay. Kan vi hjælpe dig?
- Det håber jeg, Joanna. - Hvad helvede?
- Kender du den skiderik? - Senator Kyle!
Nu stopper I.
- Undskyld, men hvorfor er du ikke død? - Spørg hende.
- Kender du ham? - Vil du fortælle hvordan?
Manden skulle misse, det var planen. Hvad fanden skete der?
- Ja, nemlig. Hvad fanden sker der? - Han stillede et skide spørgsmål!
- Du ændrede aftalen. - Nej, intet har forandret sig.
- Hvorfor blev jeg så skudt i aften? - Er du ramt?
Hvad? Din løgnagtige satan.
- Jeg ved det ikke! - Fald nu ned. Hvad skete der, senator?
- Området er sikret. - Det er anden gang, jeg hører det.
Beklager, hvis jeg ikke har tillid til jer, forbandede idioter.
Vent udenfor. Jeg foretrækker at bløde alene.
Ud!
Først troede jeg, at våbenet klikkede. Tænk på alle de vælgere, jeg kunne få.
Den amerikanske ambassade bekræfter, at senator Kyle er død.
Det blev kortvarigt.
Den store fejltagelse var, at jeg stadig var i live.
Den vej.
Gik kuglen lige igennem? Lad mig se på det.
- Ben, hvad fanden laver du? - Hjælper til.
- Du er sgu da ikke læge. - Lad være!
Colin, du er læge. Fiks ham.
- Nej, jeg har det fint. - Det skader ikke, at han ser på det.
Du skal sys. Nål og tråd. Der er en førstehjælpskasse ovenpå.
Jeg går.
Det er dybt.
- Burde vi gøre det her? - Hvilket?
Manden skal være død.
Det er han ikke. Han er her og er såret.
Han burde være dér og død, så de leder efter ham.
De behøver ikke lede. De er CIA og skulle slet ikke ramme mig.
- Nogen fik nok ikke det PM. - CIA?
Føj for pokker.
Jeg sværger. Ingen ændringer, planen var der. Jeg vidste intet.
Ikke?
Nyhedsrapporten om at senator John Kyle fra Californien var blevet myrdet-
- var det ikke en ledetråd om, at det var gået galt?
Undskyld, men tag det der med CIA. CIA, som i USA's efterretningsvæsen.
- Ja. - USA's efterretningsvæsen!
- Ved I det ikke? - Ved hvad?
- Hvem tror I indkalder til møderne? - Skulle CIA stå bag AM?
John.
- Hvem troede I, der drev det her? - Jo.
- Det er det samme. - Arbejder du for CIA?
Mange tak.
- Fortæl, hvorfor du indkaldte til møde. - Tak.
- Jeg sagde det jo! - Hold nu kæft, for fanden!
- Alle tiders. - Slap af, vi tænder nogle lys.
- Kom, piger og drenge. Nu samles vi. - Alle skal lytte til Jo.
Arbejder jeg for CIA?
Ja, det gør jeg. Det gør I også.
Hvad? Hvad sagde du?
For 284 dage siden gik Sergej Rachmaninov-
-over Den Røde Plads til sit arbejde.
I justitsministeriet. Han mødte ikke den morgen.
595 meter fra bygningen blev han skuddræbt.
Ved I, hvordan jeg ved, at det var 595 meter?
Det er den optimale afstand med snigskyttegeværet SV98.
Ikke sandt, Ben? Der kan I se. Jeg er ikke kun køn.
To dage senere blev der foretaget en krypteret udbetaling til en bankkonto.
De eneste to personer, der kender det præcise beløb-
- er bankkontoens indehaver og personen, som godkendte overførslen.
Ben, hvis jeg siger, at 150.000 pund dukkede op på din bankkonto-
- to dage efter at Rachmaninov blev dræbt i Moskva-
- ville du så kalde det et fantastisk gæt, eller ved jeg noget?
- Det var jo ikke CIA. - Åh, Ben.
- Det var Steven Sims. - Steven Sims fra Alistair Holdings Group.
Hvem tror du, hr. Sims og AHG arbejder for?
Gud. De søde er altid så dumme. Ikke sandt, Calvin?
For to år siden ankom en patient til et hospital med brystsmerter og sløret syn.
Du var den eneste vagthavende læge-
- og du fandt den hævede aorta, men du gjorde ingenting ved den.
Du ventede og så på, som vi vidste, du ville gøre.
Og det var smukt.
Otte timer senere var patienten død. Det var lederen af det armenske højre-
- som ville afsløre CIA's kontrakter mod immunitet fra justitsministeriet.
Der hjalp du os virkelig, Calvin.
Og for 11 måneder siden døde Michelle Juan Ming af cancer.
Efter at være blevet forgiftet-
- men før hun kunne sælge hemmeligstemplet information-
-til Kinas sikkerhedstjeneste.
Ming var dobbeltagent.
Leandro, jeg ved, at det knuste dit hjerte-
-men du hjalp os med at rydde op.
200.000 pund er ikke så dårligt.
Og i sidste uge satte vores egen Marky Markus-
- en kugle i øjet på betjent Harold Morana, -
-som holdt ferie her med sin kone.
Han skulle vidne i en retssag, der skulle koble Midian-kartellet sammen med-
-visse agenter.
Du troede, at ordren kom fra din bror, som fik den af Malmberry, som fik den...
Du har set det. 18.000 pund.
- I fra gaden er meget billige. - Gå ad helvede til.
Gå selv ad helvede til.
- Krystal? - Jeg behøver ikke at sige noget.
Krystal har hele tiden vidst, hvem hun arbejder for.
Ligesom jeg har vidst, takket være møderne-
- hvordan man får jer alle til at gøre, præcis hvad der skal gøres.
Alle...
...bortset fra dig.
Det var vores største operation i 8 måneder. Vi trænede, med noget gik galt.
Nogen fortalte dig hvor og hvornår, og at du skulle sige ordet Pisces.
Her er du så, og du er den eneste, jeg ikke har mødt.
Som du forstår, glæder jeg mig meget til at høre din historie.
Du godeste...
- Hej, V. - Lad være med at lægge på.
Et billede er ved at træde frem.
Har hun gjort dig oprørt på nogen måde-
- eller har du fået noget imod hende af en anden grund?
Er der en logisk forklaring på, at du vil påføre hende smerte?
Ja, der er en grund. Har du ikke hørt, hvad jeg har sagt om hendes hår?
Hun gør det med vilje, for at jeg skal føle mig usikker.
Ja. Vi ved, hvad der foregår, ikke?
Du er anderledes. Du føler dig ensom.
Ingen omkring dig forstår, hvordan du havnede i denne situation.
Du føler dig truet. Faren stiger, og du vil slås for at forsvare dig.
Du føler, at hvis hun ikke var der, så ville du få større selvtillid.
Men hun bor lige ved siden af dig, så det er svært at undgå hende.
Jeg forstår det. Jeg havde det præcis sådan med min kone.
Tro mig, jeg har været der.
Jeg satte pistolen i min kones ansigt og sagde: "Et sidste ord, Heather?"
Tre timer senere skød jeg hende.
- Virkelig? - Nej.
Nej, Violet. Det var en joke. "Et sidste ord", så taler hun i tre timer.
Det her er ikke morsomt. Jeg vil ikke le, jeg vil græde.
- Jeg er meget forvirret lige nu. - Det ved jeg, skat. Tilgiv mig.
Tænk på de langsigtede konsekvenser.
Du skal have kontrol over din skæbne.
Vær frygtløs. Du ved, hvad du skal gøre.
Jeg er med. Jeg ved, hvad jeg skal gøre.
Undskyld. Jeg gør det godt igen i næste uge.
Åh, Violet. Violet.
Er du i position? Lad ham ikke slippe væk denne gang. Vent på mit signal.
Du ved, hvad du skal gøre.
- Har I spærret telefonerne? - Vi har ting til alt.
- Sikkert. Blokerer I hele byen? - Sandsynligvis.
- Hvorfor? - Kontrollere storyen, til de finder mig.
- Det var i nyhederne. - Ikke længere.
- Er det ude, er det lige meget. - Hvorfor er vi her stadig?
- Markus har ret. Nogen leder efter dig. - Sikkert.
Helt sikkert.
- Skræmmer det dig? - Ja, og det burde også skræmme dig.
Det er dig, de vil dræbe, og jeg står ikke ved siden af, når de forsøger igen.
Farfar sagde altid, at et lokale fuldt af CIA's lejemordere er det sikreste sted.
- Alle vil skide på din farfar. - Det er Calvins plads.
- Hvad vil du her? Hvordan vidste du det? - At der var møde?
- Hvad tror du? - Fordi han også arbejder for CIA.
Herregud. Jeg vil tale om hende.
Nej. Skid på hende. Lige nu taler vi om den skiderik der.
Senator John Kyle fra Californien-
- som er den, der har størst chance for at blive USA's skide præsident.
- Og han arbejder for skide CIA. - Jeg har fattet det, Krystal.
- Tro mig. Jeg har sgu fattet det. - Har du?
Men vi taler om hende, og vi skal tale om hende.
- Ellers flipper jeg totalt ud. - Jeg behøver vist ikke være her.
Hold din kæft, lede løgnhals!
Nu skal du fortælle om dig selv.
Vi skal tale om dig, og det fandeme være nu.
Jeg hedder Alice.
Jeg har siddet her og lyttet til jer alle sammen. Det har jeg virkelig.
Jeg spekulerer på det samme som jer.
Hvad laver jeg her? Jeg vil ikke være morder.
- Alice, hvem fortalte dig om AM? - Det vil jeg også gerne vide.
- Jeg fik en sms. - Okay. Fra hvem?
- Det ved jeg ikke. Hemmeligt nummer. - Jo, sender du dem ikke?
- Ikke udelukkende. - Hvad skal det sige?
Hvordan fungerer det? Hvorfor os?
Jeg vil gøre opmærksom på, at I er kommet her i over et år-
-og det er første gang, nogen spørger.
Fordi I er den rette type. Personlighedsprofilen.
Hvorfor blev hun valgt? Hvorfor mener nogen, at du skal være her?
- Fordi jeg dræber folk? - Ja, selvfølgelig.
Husk det, vi talte om på taget.
Et halvt år efter at min mor døde, begyndte min far...
Jeg var 13.
Han var bare vred på mig.
Nej. Nej, han hadede mig.
De fleste dage fornemmer jeg stadig trykket af hans støvle mod hovedet.
Han tvang mig til at spise min mad af gulvet.
De værste aftener var, når vi var alene.
De blev meget længere.
Undskyld.
Jeg kunne ikke engang beskytte min søster mod ham.
Jeg tog på udflugt med skolen en weekend-
- og vi gik i samme skole, men jeg var ældre, og hendes klasse var ikke med.
Og jeg fik...
Jeg fik to hele nætter væk fra det monster.
Da jeg kom tilbage...
...så vidste jeg det. Hun var anderledes, og jeg vidste det.
Jeg kunne kun tænke: "Alice, hvordan kunne du efterlade hende her?"
Han gjorde så meget mod mig, at jeg burde have ønsket ham død-
- men da han rørte hende, blev det for meget.
Jeg blev tvunget. Jeg blev tvunget, og jeg vidste ikke, om jeg kunne klare det.
Jeg ville, men troede ikke, at jeg kunne, fordi jeg var meget lille.
Gud, han var så stor.
Jeg rystede ikke. Jeg var ikke bange. Det var ikke svært.
Det var enkelt. Det var for let, jeg ønskede, at han gjorde modstand.
At jeg skulle kæmpe, at han kastede mig mod væggen og skadede mig.
Det var overstået alt for hurtigt.
Jeg kan huske, at jeg ville gøre det igen.
Vil du stadig det?
- Hvilket? - Vil du stadig dræbe?
Hver eneste dag.
- Nu ved vi, hvorfor du er her. - Jeg gør ikke.
- Heller ikke jeg. - Kom nu...
Hun om nogen har brug for gruppeterapi.
Ja, jeg er enig.
Det ville være rart, hvis det var gruppeterapi, men det er det jo ikke.
Der er ingen gruppeterapi for mordere, vi omgås med lejemordere.
- Jeg troede, vi var her for at... - Så spørger jeg igen.
Hvad laver hun her? Hun er ikke lejemorder.
- Så hvad laver hun her? - Jo, tag det roligt.
- Våben er jo forbudt her. - Det her er min forsikring.
- Jeg er desværre enig. - Tror du, at hun er indblandet, så...
Rend mig, John! Du er ikke min chef. I dag blev noget rod, sådan er det!
Jade kvajede sig, og Krystal ryddede op, efter ordre fra os.
Er det derfor, hun ikke er her? Dumme kælling! Var det hende, man fandt?
Hun udførte sin opgave. Det er ikke hendes skyld, at Jade fejlede.
Så vidt jeg vidste, var det alt. En ny skytte skulle misse, som planlagt.
Så hvem ved, hvem der skød dig, John?
Men jeg tror stadig, at hun spillede en rolle i det.
Prosit.
Du. Bliver. Der.
Det gælder også jer andre.
Nej, men hej, min ven. Vær ikke bange.
- Hold dig væk. - Hej. Hvad laver du der, din lille rotte?
- Fantastisk. - Intrigen tager til.
Okay. Tal.
- Nej, vi gør ikke en lille pige noget. - Bare gør det.
- Har du børn, senator? - Det er ligegyldigt.
Okay, stop nu. Alle falder ned.
Der sker alt for meget nu.
Flyt dig, Alice.
Flyt dig.
Alle, der er for, rækker hånden op.
- En, to, tre, fire. - Jeg ved, hvad der sker.
Når du at samle våbenet, før Markus når hen til bordet, må du bestemme.
- Jeg kan ikke, det her er... - Du kan godt!
- Jeg ryster. - Et omgang til, så kommer jeg.
Prøv, chef.
Vil du skyde mig? Rend mig.
Vil du være med? Vil du?
Op med jer, begge to!
- Er du okay, min ven? - Jeg skal vide, hun er den, hun sagde...
- ...og ikke en lejemorder. - Hvad hedder du?
- Det er i orden. - Morgan.
- Hej, Morgan. Jeg hedder Alice. - Kom til sagen!
Vær ærlig. Morgan, hvad laver du her?
Jeg er kommet i vanskeligheder.
Og så gemte du dig her. Hørte du noget?
Ja, gjorde jeg. Det hele.
Godt så. Vi har ikke brug for en sladrehank.
- Hallo! Stop nu. - Hun hørte det hele.
Hun hørte nogle tale sammen. Hun så ingenting, vel?
Nu skal alle sætte sig ned og tage det roligt.
Nu!
Rør hende ikke!
- Hallo! - Kom her!
Okay! Det sidste...
Det sidste, Morgan ønsker, er at gøre nogen oprørt.
Du er en klog pige. Du ved, at ingen ville tro på en så tosset historie.
Vi stoler ikke på et barn. Hun vil snakke.
Ikke med det samme, Jo. Men en dag taler hun med en ven eller skrifter.
- Så snakker hun. - Nej, jeg sværger.
- Du vil snakke. Så hold nu kæft! - Hun er kun et barn.
Det ved jeg, men pigebarnet vil fælde os alle.
Jeg er glad for mit liv. Jeg har travlt.
At dræbe hende er ikke løsningen. Det er latterligt, at ingen tror hende.
- Hold nu kæft! - For pokker! Markus! Fandens!
Kom ikke nærmere. Væk, Jo. Giv mig pistolen.
- Fandens. Det var et uheld! - Krystal!
For helvede. Løb!
Kom nu, for helvede! Ind med jer!
- Krystal, jeg skal se på Jo. - Nej! Ind med jer, sagde jeg!
- Jeg skal se på Jo. - Hold kæft og gå ind!
Nej, Markus! Jeg skal se på Jo!
Kom nu!
Det forandrer jo tingene. Ikke sandt? Ikke sandt!
- Alice! Hvad laver du, min ven? - Lad dem være, for fanden.
Tænk dig om.
Jeg gør, hvad der skal gøres. Tror I, hun vil tie med det, hun lige har set?
Skal vi ryge ind på grund af det? Nej, jeg har familie.
Jeg flytter dem ikke på grund af nogen, en anden har gjort.
- Lad mig gøre det. Du kan ikke. - Sikke noget forbandet rod.
Okay, vi gør det mere interessant. Hvem vil gøre det?
- Markus, vil du prøve? - Jeg gør det gerne. Fjern våbenet.
- Benny, du kan jo prøve? - Jeg vil ikke dræbe et barn.
Modtaget. Calvin?
"Modtaget"?
Nej, bestemt ikke. Jeg dræber ikke et barn.
For helvede, Calvin. Hun er ikke et barn. Er hun omkring 14?
- Hvor gammel er du? - Alice, hvad sker der her?
Lad Morgan gå, så tager vi en rationel beslutning.
Hold kæft og lad hende gå.
Er du okay?
- Så fortsætter vi. - Hvad nu, min ven? Det her er ikke dig.
Du aner ikke, hvem jeg er, Leo.
- Hvem er du? - Hun er den nye chef.
- Rend mig! - Joanna?
- Jo, hvad helvede? - Krystal, jeg vidste, du ville forstå det.
Forbandede pikhoved.
Joanna, jeg forlanger...
For helvede!
- Løst krudt, selvfølgelig. - Undskyld dramaet.
Venter du nogen, Joanna? Gud, de har fundet mig.
- Beskyt mig! Alt er vel til salg? - Du godeste. Vær nu rolig, John.
Ingen er interesseret. Strømerne stemmer dørklokker. Jeg ordner det.
Når jeg kommer tilbage, får alt en forklaring.
Alting.
Så er det nu. Skad ikke pigerne.
Okay, de er gået.
Sådan, alle sammen. Første spørgsmål.
Hvorfor ikke bare dræbe mig? Alt det her handler vel om mig?
Min fejl.
Dårlig vinkel.
- Jade skulle skyde dig uden at misse. - Undskyld?
Men hun dummede sig, så jeg støvede mit Dragunov af og ordnede det selv.
Undskyld, John. Det var ikke personligt.
Jeg missede hovedet.
Ville firmaet af med mig? Hvorfor ikke dræbe mig, da jeg kom ind her?
- Hvorfor al dette postyr? - Fordi ikke alt handler om dig, John.
Du sagde Dragunov. Det er et russisk våben.
Godt set, Ben.
Som vores vidunderlige senator sagde tidligere... Hvad var det nu?
"Alt er til salg, hvis prisen er høj nok."
Ja, firmaet har fået ny ledelse.
De ville se, hvilke medlemmer der har det nødvendige for at blive her.
- En stresstest, kan man kalde det. - Hvad?
Lad mig præsentere Alisa Romanov og hendes søster Morgana Romanov.
- Hvad? Joanna? - Ja, russerne betaler bedre.
- Russere? - Af navn.
- Søstre? - Søstre.
Hvad helvede?
Problemet er, at de begyndte for sent med jer.
En korrupt CIA-agent infiltrerer systemet og bliver en korrupt senator-
- og en korrupt præsident omgivet af korrupte ja-sigere.
Men begynder man ung, er man mere ægte og ikke-korrupt.
Den russiske stat tog sig af os og gav os et mål.
Senator, her er dine fremtidige afløsere.
- Det her er en spøg, ikke? - Ligner hun en, der laver sjov?
Det har været en fornøjelse. Beklager, Calvin.
Markus og Krystal, I bestod. Kom med os.
Beklager, drenge. Vi ses bagefter, Calvin.
Alice.
Leandro. Beklager. Du er sød, men ikke så sød.
Men du får en chance. Bliv her i en time, så kan du gå.
Er det det hele?
Ja, en time.
Forræder.
Gør, som du får besked på.
Møgkælling.
Okay. Det var vist det hele.
Hallo!
Det er en fælde. Ikke sandt?
Okay.
Om en time kan jeg gå.
Hun gav slip på jer, så hvorfor stoler I på hende?
Åh, Leo. Jeg håbede, at du hørte efter.
I skulle bare vente i en time. Hvorfor kan mænd aldrig adlyde en ordre?
Du skal have kontrol over din skæbne, Alice.
Vær frygtløs. Du ved, hvad du skal gøre.
Nå, vil du bytte? Vil du?
Nej, nej, nej!
Døde røvhul.
Jeg lever for det her.
Undskyld, pastor.
Har du brug for hjælp, makker?
Det der var min ven Calvin.
Det her er Anonyme Mordere, din pik.
- Kom så, Benny. - Hvor vil du tage hen?
Gjorde det ondt?
Du har vist glemt, hvordan det her fungerer.
Velkommen i klubben.
Dette job... Hvad er idéen, hvis vi ikke har regler, der skal følges?
- Jo, du missede. - Nej. Nej!
- Kom nu. Er det sværere på nært hold? - Tilbage. Giv mig kniven.
- Kom nu. - Jeg burde skyde dig. Giv mig kniven.
- Giv mig kniven. - Jeg klarer det!
Gud velsigne dig.
Der er I jo.
Alice?
Alice, vi skal gå nu.
- Det er klaret. - Jeg sagde jo, at du kunne.
Det var lettere, end jeg troede.
Godt klaret, Alice.
Der kommer stadig mere nyt i sagen om mordet på senator John Kyle i går.
Lig, med mulig forbindelse til sagen, blev fundet i en kirke i Bank-området.
Man mener, at den amerikanske stat var indblandet i komplottet mod Kyle.
Den amerikanske ambassade har ikke udtalt sig.
Der vil altid være mennesker, der har brug for vores hjælp.
Folk, det klør i kroppen på, skal vises vejen.
De har brug for nogen, der lytter og kan hjælpe dem.
Jeg kan ikke fortsætte for evigt-
- men for mine piger er det kun starten.
Hallo?
- En fin aften at gøre det på. - Ja, det er det vel.
- Er du faret vild? - Noget i den stil.
- Det er en etage nede. - Jaså. Tak.
Vær ikke så nervøs.
Du er i gode hænder.
Hej. Jeg ved ikke, om jeg er på rette sted.
- Jeg skulle sige "Gemini". - Så er du det hele rigtige sted.
Du er den første i dag.
Velkommen til Anonyme Mordere.
Tekster: Torben Christensen